Kenny?
Vad sysslar du med, kompis?
-Sa du nåt? -Ja. Vad gör du?
Inget.
Lås när du är färdig, okej?
SEXTON ÅR SENARE
Har hon inte? Har inte mamma alltid rätt?
Vill du ha den här rollen?
-För mycket? -Att du inte vet, det bekymrar mig.
Då är skådisen. Du ska veta.
-Har de bekräftat bordsläsningen än? -Jag väntar på samtalet.
-Så det kan alltså bli inställt. -Lena, sover du ordentligt?
-Jag mår bra. -Nej, du mår inte bra.
Du har inte haft en riktig roll på tio år.
Är det mitt fel? Du ordnade provspelningarna.
Det var de enda jag kunde skaffa dig. Jag vill ha tillbaka den gamla Lena.
Det här handlar om ditt liv. Livet du skulle ha innan den där röran hände.
Det här är Bogdanovich. Det här är rollen som förändrar allt. Förstår du det?
Jag vill att du ringer dr Hecht.
-Nej, jag behöver ingen hjälp. -Det behöver jag.
Jag är alltid din vän, Lena.
Men om du vill ha kvar mig som agent, ringer du honom.
-Menar du allvar? -Du måste anstränga dig.
Bordsläsningen är om fyra veckor. Sabba inte chansen.
Det är min födelsedag.
Sa du nåt?
Din hörapparat.
Jag sa att det är min födelsedag.
Vi firar inte födelsedagar, Tess. Det är mot reglerna.
-Men du sa att du skulle berätta. -Berätta vad?
Det vet du.
Och du vet vad du måste göra för att få den informationen.
Var snäll och sluta.
I dag är det min födelsedag och du lovade att berätta.
Vad vill du att jag ska säga?
Att du lämnades att dö för att ingen ville ha dig?
-Det är inte sant. -Ingen brydde sig om dig.
Förutom jag och mor. Vad mer behöver du veta?
Jag vill veta vem min riktiga mamma är.
Du vet var du kan hitta svaret.
Och du vet vad du behöver göra för att få koden.
Du är en stor flicka nu.
Du kanske är redo att lära dig hur världen funkar.
Vad gör du?
Var inte orolig. Vi är inte syskon på riktigt.
-Nej, Ken... -Ingen fara, Tess.
Nej.
Nej, Ken!
Ken, snälla! Sluta!
Tess!
Det är mitt rum! Du får inte vara där!
Tess!
Tess?
Du får inte göra så.
Tess? Tess!
Du kan inte skära av den. Du kommer att göra dig illa.
DÖDFÖDD
Hope.
-Vad har vi här? -Två döda. En man och en kvinna.
Båda från samma familj.
-Var är den andra kroppen? -Här inne.
Ge det här till brottsteknikerna.
Hej, Dory.
Bekräftat. Du får läsa med Bogdanovich.
Herregud.
-Vet du vem Gia Fontaine är? -Visst.
Jag skickar henne till din grupp. Kör dina repliker med henne.
Hon har inflytande, och hennes pappa är bra att känna.
Okej. Du, Dory...
-Tack. Tack så mycket. Jag menar det. -Visst.
Jag vill presentera en speciell gäst som vi har med oss i dag.
En applåd för Gia Fontaine.
Då så, det inte så rara mötet mellan mor och dotter.
Får jag improvisera?
-Kan du scenen? -Jag känner den.
Men om du inte vet vad du ska känna?
Ingen fara. Jag kör method acting.
Jaha. Jag fattar.
-Hon är inte så bra som hon tror. -Du är avundsjuk.
-Var inte så bitchig. -Jag är agent.
Just nu blir du överträffad av en nykomling.
Kom in i matchen.
Provspelningen är viktig för Dory. Är den lika viktig för dig?
Ja.
Jag menar, jag har väntat på en sån här roll i hela min karriär.
Om man kan kalla det för karriär.
Men mardrömmarna blir värre.
Och allt började när ditt barn föddes dött för 16 år sen?
Ja.
-Vill du berätta om det? -Vad finns det att säga?
-Det var en fosterdöd. Barnet dog. -Det låter kliniskt.
Vad hände med barnet?
Förlåt, vad menar du? Hon...
Hon var dödfödd.
Donerade du kroppen? Kremerades den?
Ja, sjukhuset begravde henne.
Var då?
-Jag vet inte riktigt. -Har du aldrig varit vid graven?
Nej, och jag förstår inte vad det spelar för roll. Jag menar...
Är inte ditt jobb att få mig att må bättre?
Att få dig att må bättre är inte mitt jobb. Det är ditt.
Vi gillar orsaker, Lena.
Det är därför vi har Gud och Satan, och tandfen.
De ger oss en handling och hjälper oss att förstå saker vi inte kan förstå.
Det är det ditt undermedvetna har gjort. Det är inte invecklat.
Det är bara skuldkänsla. Ju mer du förtränger det, desto värre blir det.
Vad ska jag göra då? Bara släppa ut allt, så mår jag bättre sen?
Du kan aldrig må bättre- om du inte får ett avslut.
Det där kommer du att klara dig på, men du hade rätt.
Det botar dig inte.
-Vad kommer att bota mig? -Ta reda på var din dotter begravdes.
Besök graven. Gråt, bli arg.
Var ledsen.
Ledsen att jag har tagit er tid i onödan.
Begravningar hålls faktiskt inte för de dödas skull. Det vet du väl?
Ja.
Du måste låta dig själv sörja, Lena.
-Hittade ni dokumentnumret? -Jag är hemskt ledsen, ms O'Neil.
-Det finns inget begravningsdokument. -Vad menar ni?
I journalen finns bara ett specimendokument.
-Specimen? -Ni måste ha donerat hennes kropp.
Nej, det gjorde jag absolut inte.
Är ni säker? Ni sa ju att ni inte mådde bra.
Postpartum är mer än att inte må bra.
Ursäkta mig. Jag måste bara hitta henne.
-Var finns hon om hon inte begravdes? -Sjukhuset hade ett labb i källaren.
Det renoveras nu, men det finns många specimen kvar.
Vart ska ni? Ma'am?
SPECIMENLABB
Jag har genomsökt arkivet själv.
Jag hittade inget som stöder ert påstående. Jag beklagar.
-Ni ljuger, dr Ince! -Ms O'Neil, ni måste lugna ner er.
-Ni har blivit rejält uppskrämd. -Jag vill veta var hennes kropp finns!
Ert sjukhus sa att hon begravdes, och sen sa hon att ni la henne i en burk!
-Med tanke på det är jag rätt lugn. -Ms O'Neil...
Är det första gången ni är här och frågar om henne?
Hur lång tid har gått? 16 år?
Hur tillstår ni er? Ni ska hitta min dotters kropp!
Annars stämmer jag er.
Ja. Ja, älskling, jag vet att det är sent.
Jag är på väg. Hej då.
-Jösses. -Är ni dr Ince?
Ja, kan jag hjälpa till?
-Jag letar efter min mamma. -Jaha? Jobbar hon här?
-Vad är det här? -Ni var läkaren, eller hur?
-Är det ett skämt? Har hon skickat dig? -Vem då?
-Lägg av, jag har inte tid med det här. -Vet ni vad hon heter?
Klart att jag vet hennes namn.
Jag tittade på hennes journal i två timmar i dag.
Vad heter hon?
Jag ringer till vakterna.
Jag gjorde det där.
Och det där.
-Vad vill du? -Jag vill veta min mammas namn.
Lena.
Lena O'Neil.
Vem är du?
Jag är flickan ni lämnade att dö.
Ni lämnade mig. Det är inte vad läkare ska göra.
Ni lämnade mig att dö.
Men jag dog inte.
Jag led.
Och nu är det er tur.
Vad nu?
Hallå?
Hallå? Är nån där?
Hallå?
Vad sa de?
Hela systemet har slocknat. Som om det kom en strömspik.
-Är det allt? -Ett vittne såg den döde hotas.
Hotas av vem?
Hon heter Lena O'Neil. Hon hotade att stämma honom.
Kan ni beskriva henne?
Ni kan googla henne. Hon var skådis förut.
Jaså, Lena O'Neil!
Hejsan.
-Ska du vara med på kursen? -Kursen?
Skådespelarkursen. Är du en av tjejerna från YWCA-programmet?
Var inte blyg. Lena heter jag. Vad heter du, gumman?
-Jag heter Tess. -Tess.
Vilket fint namn. Kom in. Jag bits inte.
Då så, vi ska arbeta i par med några scener.
Ni där. Och ni två damer.
Ni två.
Och få se nu... Vi är ett udda antal, så du har ingen partner.
Vi ska testa nåt med dig. Följ mig.
Okej, öppna ögonen.
Vi ska göra en scen från Ford McCallans The High Road. Känner du till den?
-Nej. -Inte?
Okej, handlingen är... Gör så här.
Din pappa, som du älskade väldigt mycket, har precis dött.
Och jag, din mamma, har kommit hem för begravningens skull.
Du är min dotter, men du har inte sett mig...
...sen jag gav mig av för tio år sen.
Och du agerar ut lite grann.
Förstår du? Gör så här.
Vad vacker du är.
Du är så stor nu. Hur lång tid har det gått?
-Vet du inte ens det? -Håll blicken på mig om du kan.
Var var vi?
Jag är ledsen, flickan.
Jag är ingen flicka.
Jag är 16 år.
-Jag är ledsen för din pappa. -Nej, det är du inte. Han avskydde dig.
Det gör jag med.
-Det menar du inte. -Jo, det gör jag.
Du gjorde honom illa.
-Älskling... -Och du gjorde mig illa.
Jag är inte din älskling. Mammor ska inte göra sina barn illa!
-Det är inte vad mammor ska göra! -Nu vet jag det.
Men jag var 19 år.
Knappt äldre än vad du är. Jag var inte redo att bli mamma.
Jag var inte redo att bli behövd.
-Vad var det för fel med mig? -Inget var fel med dig.
Inget.
-Vänta, vad gör du? -Du betydde allt för mig.
Jag vet inte vad det var för fel med mig. Jag lämnade dig.
Det borde jag inte ha gjort. Jag är ledsen. Snälla, förlåt mig.
Sluta, sluta!
Vad gör du?
Wow!
Fint jobbat i dag! -Hej då.
Du...
Du hjälpte mig verkligen i dag.
-Jag måste gå. -Kommer du tillbaka?
Vill du det?
Du släppte loss nåt i mig i dag.
Nåt verkligt.
Nåt som har legat begravt väldigt länge.
Jag skulle gärna vilja jobba på scenerna med dig.
Du kan komma på lektionerna utan att betala
och så kanske jag kunde hjälpa dig med nåt som du jobbar på. Hur låter det?
Jag är ingen skådespelare.
Tess?
Snälla du, fundera på saken.
Ms O'Neil? Kriminalassistent Marc Fox. Har du en minut över?
Herregud!
-Jag var nyss på sjukhuset. Vi grälade. -Gjorde ni?
Det var ett missförstånd.
Vad gällde det?
Jag letade efter min dotters kropp.
Jag beklagar sorgen.
Det var längesen.
Jag hoppas att jag inte gjorde er upprörd.
Ingen fara. Det har bara varit en mycket känslosam dag.
-Är det nåt annat? -Nej. Tack för er tid, ms O'Neil.
Ms O'Neil.
Ni var verkligen bra i Little Big Town.
Såg ni den? Det var många år sen.
-Min dotter tyckte mycket om teater. -Växte hon ifrån intresset?
-Många barn gör det. -Det kan man säga.
Tack.
Gratulerar, Lena.
Det är en flicka.
Hej. Jag söker efter en kyrkogård
som begravde patienter från St. Anthony-sjukhuset. År 2000.
Jaså? Och ni har inte en lista över kyrkogårdar som gjorde det?
Jaså, vad bra. Ni ska få min e-postadress.
LON@actorsstudio.com.
Just det. Tack. Hej då.
Hej, Tess.
Gillar du min skjorta? Jag köpte den på Melrose.
Det gör jag. Den liknar den jag bar i Dead By Dawn.
Kom in.
Du kan sätta dig här.
-Jag trodde att jag skulle läsa med Lena. -Hon är nog klar snart.
Gå dit och påminn henne.
Hej, Lena. Jag ser fram emot att läsa replikerna med dig.
-Vi kanske kan göra det senare. -Senare?
Just nu ska jag läsa med Tess.
-Du får gärna lyssna om du vill. -Jag måste gå.
Oroa dig inte för det. Bläddra fram till sida 5. Du kan starta.
Börja inte, Dory.
-Är du skådespelare? -Ja, det är hon. Teater, eller hur?
Jaså, teater? -Får jag prata med dig? Nu?
Ledsen, jag är snart tillbaka.
-Nobbade du Gia för den där? -Var lite trevlig.
Tess och jag hade en lysande läsning i går. Ett riktigt genombrott.
Vi nådde den sanna rollfiguren.
Du läser för Bogdanovich om två veckor.
-Du måste börja vara ärlig mot dig själv. -Vad ska det betyda?
Du läste repliker med en amatör.
Det kändes så bra för att hon sög mer än du.
Du bryr dig inte om arbetet. Det gör du inte.
-Du är som alla andra Hollywood-typer. -Jag är din agent.
Vill du behålla mig, går du ut och ber Gia att göra plats för dig i kalendern.
-Jag är redo. -För vad?
-Att spela rollen. Din dotter. -Förlåt mig. Vi kan ta det senare.
-Jag måste ta itu med det här. -Nej! Du sa att vi skulle göra det!
Vi ska. Jag lovar.
Du är bättre än den där kvinnan.
Nej, Tess.
Det är jag inte.
Dennis, jag vet att du är hemma.
Du får skicka ett förlåt mig-kort till Lena med en bukett.
Varsågod. Nej tack.
Ja, hej då.
Hallå?
Julie? Marty?
Hörni?
En strömspik går ner i jorden och steker kontakterna.
-Så funkar det, va? -Det var min första tanke.
Men bilbatteriet är inte kopplat till strömmen.
Det är som om elen har tvingats in i det från nån annanstans.
-Varifrån då? -Säg det.
Marc? Lena O'Neil kom precis hit. Hon är nere på P1.
Tack för hjälpen. Jag följer upp med dig sen.
Tack.
-Jag beklagar förlusten av er agent. -Hon var min väninna.
Vet ni hur det hände?
Faktiskt inte.
Men vet ni om nån kan ha varit arg på henne?
Jag har sett henne gräla med hundratals människor.
Jag menar på senare tid. Nån som hon hotade eller som hotade henne.
Kanske en ny person?
Den senaste jag träffade var en ny tjej i min skådespelarkurs.
Vad heter hon?
Tess. Men hon är harmlös.
Kan ni efternamnet?
Stern, tror jag.
-Tess Stern? -Ja. Men det kan inte vara hon.
Hon har knappt gått ur högstadiet.
Nån annan ni kan komma på?
Nej.
Jag beklagar förlusten av er vän.
Tack.
Fan...
Tror du att Dory hade velat det?
Jag kan inte. Jag kan inte konfrontera det.
Lena, du måste avsluta det du har påbörjat.
För din skull. Och för Dorys.
Avsluta det, Lena.
-Vi skulle precis stänga. -Snälla, jag måste få det här gjort.
-Är allt som det ska? -Ja. Det tar inte lång tid. Jag lovar.
Att döma av numret ni gav mig borde graven finnas precis här.
-Vad bra. -Gravnumren är i ordning.
-Har ni rätt nummer, borde ni hitta den. -Okej, tack.
Tusan också.
Lena?
-Följer du efter mig? -Spanar, snarare.
Är det ett skämt?
Vi har spårat dig sen din agent dog. I dag var det min tur.
Jag förstår.
Vad är det du letar efter här?
Min dotter.
Vad hände?
Jag...
Jag blev förälskad i en skådespelare som jag jobbade med.
Jag blev gravid. Han var intresserad.
Tills nästa film och en ny motspelerska.
-Gjorde du abort? -Nej.
Men...
Jag ville ha henne!
Jag trodde åtminstone det.
Sen var tiden var inne, och...
...de sa att hon var i sätesbjudning.
De föreslog att jag skulle föda med kejsarsnitt.
Men jag...
Jag ville inte ha ärret.
Hon hade navelsträngen virad runt halsen.
Hon kom aldrig levande ur livmodern.
-Det är inte ditt fel. -Jo, det är det.
Allt är mitt fel. Alltihop.
Så oprofessionellt. Det är väl därför hon aldrig slog igenom.
Hon slog visst igenom. Har du inte sett hennes filmer?
-Bara B-filmer. -Hon ska läsa för Peter Bogdanovich.
Bogdanovich är en god vän till min pappa.
Han ska få veta hur opålitlig hon är.
Lena, vilka nummer har du på din rad?
Den här är 2 530.
-Vilket nummer är vi ute efter? -2 512.
Här har jag 2 511 och 2 513, men ingen 2 512.
-Var är hon? -Lena, ta det lugnt.
Jag har en kompis som söker upp arvingar till dödsbon.
Vi ska hitta henne. Jag lovar.
Tusan också.
Jag glömde att ställa in min kurs.
-Hallå? -Mamma, ska du inte hämta mig?
-Jag har väntat i minst 30 minuter. -Jag är upptagen. Ta en Uber.
-Jag vill inte ta en Uber. -Jag sa ju att jag är upptagen, Gia.
Hallå?
-Följer du efter mig? -Nej.
Du följer med mig hem till Lena för att be om ursäkt.
-Be om ursäkt för vad? -För att du är en mallig subba.
Flytta på dig, Tess.
Bråka inte med mig!
Vad tänker du göra med den där?
Tess?
Herregud, vad har hänt med dig?
Följ med in.
-Fox. -Vi har en incident till. 541 Bronson.
Jag är på väg.
Det är mycket blod men inga av såren är särskilt djupa.
Jag känner mig trygg med dig.
Bra.
Förlåt.
-Ska du gå? -Nej då, jag ska ingenstans.
Jag ska bara tvätta handdukarna, okej?
-Vad är det här? -Vet du inte det?
-Var fick du tag i det? -Det är mitt.
Nej, det är inte ditt. Det här är min dotters journalnummer!
-Det här är datumet då hon föddes. -Jag vet.
Namnkortet satt på mig när jag togs från sjukhuset.
Vad pratar du om?
Det står att jag var dödfödd, men det var jag inte.
-Vad menar du med att du inte var det? -Läkaren gjorde ett misstag.
Nej. Nej.
Det gjorde han inte. Hon var död. Jag såg henne.
Mannen som tog mig jobbade på bårhuset.
Han sa att jag blev övergiven.
Att du hade lämnat mig på sjukhuset, men jag trodde inte på honom.
Jag visste att min riktiga mamma aldrig skulle göra så mot mig!
-Det är inte möjligt. -Jo.
-Du kan inte vara hon. -Det är jag. Kortet satt på mig.
Jag föddes på det datumet. Jag måste vara din dotter!
Marc, vi har en video från restaurangen.
-Är det tjejen vi letar efter? -Ja, det är hon.
Vad fan? Hur hände det?
Hallå?
Lena, det är Marc. Jag tror att vi har hittat nåt.
Jag vet. Tjejen som ni letar efter. Jag vet vem hon är. Hon är min dotter!
-Va? -Hon har ett namnkort.
Där står hennes nummer, sjukhuset och datumet.
Det satt på henne när hon togs från bårhuset.
Därför hittade vi henne inte- hon är inte död!
Var är hon? Är hon där?
Ja, hon är här hos mig nu.
Lyssna noga på mig nu.
Det är Tess.
Hon kan vara inblandad i din agents...
Lena? Lena?
Vad konstigt.
Vem pratade du med?
Ingen.
Jag ska göra i ordning ditt rum.
Du kan väl vila dig här inne ett tag. Om du behöver nåt är det bara att ropa.
Jag är på nedervåningen.
-Tack. -Visst.
-Marc? -Var är hon?
-Hon är där uppe i sovrummet. -Vänta på mig där ute.
-Hon är min dotter. Lägg undan pistolen! -Dr Ince, Dory Rider, Gia Fontaine.
-Hon dödade dem! -Hon är 16 år.
Du uppfostrade inte henne. Jag såg vilka som gjorde det. De skapade ett monster.
-Jag tror dig inte. -Du vet inte vad hon kan göra.
Vad ska det betyda?
Hon kan manipulera el. Jag såg det. Allt elektriskt är ett vapen för henne.
Så dödade hon de andra, och så dödar hon dig om du inte går ut.
-Var är elcentralen? -I källaren längst bak. Vad ska du göra?
Jag ska stänga elen.
Mamma? Är du där?
Du tänker väl inte lämna mig igen?
-Jag stannar här. -Han försöker vända dig mot mig.
-Det förstår du väl? -Han försöker bara hjälpa till.
Jag behöver inte hjälp. Jag behöver bara dig.
-Jag behöver dig också. -Du ljuger.
-Jag ljuger inte. -Du försöker lämna mig igen. Du lovade!
Vad gör du?
Han kom i vägen för oss, mamma.
-Du är inte min dotter. -Säg inte så.
Sluta!
Det finns ingenstans att ta vägen.
Du får inte lämna mig. Inte en gång till.
Det behövde inte bli så här, mamma.
Om du bara hade gjort det du borde. Betett dig som en mamma ska göra.
Då hade det här aldrig hänt.
Du lämnade mig att dö. Men jag dog inte.
Jag led.
Och nu är det din tur!
Du gjorde det här mot mig! Du!
Sluta upp med det där!
Jag sa sluta!
Jag önskar att det hade gått annorlunda.
Om hon hade växt upp hos mig hade det kanske gjort det.
Men du hade inget val. Det vet du väl?
Och bryt. Efterklapp.
Scen 575, tagning 6.
-Hur var det? -Du var lysande, Lena.
Okej, killar. Då tar vi nästa scen.
Tack, raring.
Översättning: John Ottosson